Nevadí, když budu zase holub?
Cože?
Jo. Jasně.
Jsi v pohodě?
Jo. Trochu nervózní, ale v pohodě.
Hele. To nic.
Mysli na Floridu. Jo? Mysli na Floridu.
Představuj si to v hlavě.
Dobře.
Do obličeje se ti opírá slunce.
Ta slaná vůně moře.
Dobře.
Tohle je naposledy, viď?
Naposledy, slibuju.
Dobře.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Tak jo! Jdeme na to.
Všichni na zem!
Do prdele!
Co? Neslyšeli jste ji?
Koukejte lehnout na zem!
Chceš chcípnout, starouši?
-Sakra! -Do prdele! Co se stalo?
Skácel se! Hlídej ho.
-Jo, ale je v pořádku? -Pokračujeme. Jedeme dál.
-Dobře? -Dobře.
-Co to sakra je? -Co? Co je?
Nevím. Nejde otevřít.
Je to ta s klíčem?
Ne, má to digitální obrazovku.
-Krám jeden. -Podívám se na to.
Ani se sakra nehněte!
Dobře. Co tohle tlačítko?
To už jsem zkoušel. Jde to na další obrazovku. Nečum sakra na nás!
Možná si musíme něco koupit.
To je ono! Jo, to je ono. Přines čokoládovou tyčinku.
Popadni čokoládovou tyčinku.
-Dobře. -Velkou čokoládovou tyčinku!
Tady.
Jo! Tys to dokázal!
-Snadný prachy. -Jdeme!
Dobře.
Nic jsi neviděl!
Paráda!
To bylo úžasný!
Tys byla úžasná!
Jak jsi rozervala ty chipsy! Ty vole!
-To bylo tak drsný. -Jo.
To bylo! Ani jsem to nevěděla, byla jsem v tom a dělala sakra svoje!
-Tos teda dělala! -Dej mi to.
Všechno si pamatuju. Bylo to jako zpomalený a říkal jsem:
"Naval ty podělaný prachy, vole!" A on nic, ale stejně jsem je sebral.
Příští zastávka Florida!
Lásko!
Začíná nám novej život! Tady. Teď!
Probůh!
Kotě. Kotě.
Sakra, lásko. Můžeme zastavit?
Nemůžeme. Co tě to napadá?
Přepadli jsme benzínku! Musíme pryč.
Musíme jet dál, jasný? Musíme jet.
-Jo. -Dobře. Jo, to by šlo.
Ty vole.
Sakra, kotě.
Ne, ne.
JEN BEZOLOVNATÉ PALIVO
Ne, ne.
Sakra, do prdele.
Proč jsme zastavili?
Došel nám pitomej benzín.
Co? Teď jsme...
-Přepadli jsme... -Já vím!
Já vím, já vím.
To nic. Uklidni se.
Musíme jen... Vystoupíme, chvíli půjdeme
-a najdeme jiný auto. -Najdeme jiný auto?
Zaparkovaný u silnice s klíčky v zapalování?
Několik kilometrů jsme neviděli dům, Jules.
Tak já nevím! Máš lepší plán?
Sakra!
Počkej.
Stůj.
Prosím.
Stůj!
Vrať se.
Já jsem sakra věděl, že jsem měl něco...
No tak. Přestaň. Jo?
-Sedneš si tady se mnou. -Ne, kotě, to nemůžeme.
-Musíme... -Musíme se uklidnit a přemýšlet.
Sedni si ke mně. Dobře?
Víš, co potřebuješ?
Potřebuješ myčku.
-Ne, to nemůžeme. -Ale můžeme. Dělej.
Jo.
Miluju tě.
Já vím.
Hele.
Podívej!
Ty bláho!
Ty máš zrak. Jsi jako jestřáb, jestřábí žena!
-Ty vole, to je dokonalý. -Co když přijedou domů?
-Tak přijedou. Nevím. Jdeme na to. -Dobře.
Ne. Zamčeno. Vchodové dveře.
Vchodové dveře.
Chceš použít tohle?
Jules, prosím. Nejsme barbaři.
Tak jo.
Kurvadrát.
Jules, přestaň to dělat tím piercingem v jazyku.
-Poškodíš si sklovinu. -Promiň.
Jo! Mám to.
Jo, lásko!
-Dokázals to. -Tak dobře.
-Co to je? -Co?
Je tam sakra zarážka.
Kdo si dává na dveře zarážku? Je tu bezpečno.
Tak jo, dej mi to podělaný páčidlo.
Máš to.
Asi jo.
Tak jo. Ty se mrkni tam.
Máš něco?
To ovoce je umělý.
Dobře. Mrknu se nahoru.
Klíčky, klíčky.
Kde sakra jsou?
Nic?
Jak to, že někdo sakra doma nemá náhradní klíčky?
Co kdyby se něco stalo?
Vážně?
Co? Mám hlad.
Zkysnutý.
Musíme přemýšlet. Potřebujeme plán B.
Jo. Rozhodně.
Ne.
Potřebujeme vzpruhu. Tvůrčí vzpruhu.
Jo. Musíme to brát vážně.
Dobrá.
Benzín. Vysajeme benzín.
Jo. To je super, lásko.
Jo, jen potřebujeme odpaďák nebo kanystr,
pak se vrátíme k autu a hotovo. Pojedeme dál.
Kruci, jo! A ani moc nepotřebujeme.
Jen abysme dojeli k benzínce. To snad ne, ty seš tak chytrej.
Ne, ne. Počkej, počkej.
Copak? Ty nechceš?
Víš, že chci. Chci píchat tady všude. Ale nemůžeme.
Musím se vrátit do auta, než ho odtáhnou.
-Jo, promiň, lásko. -Hele, za tohle se nikdy neomlouvej.
To je láska.
Hadici.
Potřebujeme hadici.
-Dívala ses tady? -Ne.
-Tam nejdu. -Jules, není se čeho bát.
-Tak proč tam nejdeš ty? -Protože...
Protože tě nenechám tady na tom strašidelným místě.
Sběrači.
Může tu být dost plíseň.
Dávej bacha.
Tak jo. Rozdělíme se.
Máš něco, kotě?
Jules?
Našla jsem nám auto.
Prokristapána, Jules.
Můžeš si přestat hrát? Dívala ses do těch krabic?
Jo. Samý krámy. Pojď, lásko, tady nic není.
-Pane...! -Co to sakra je?
Co to je?
-Proboha. -Co...? Co to sakra je?
Bože můj.
Jsi v pořádku?
Kdo ti to udělal?
To nic. Neboj. Neublížíme ti.
Jsi v bezpečí.
Pojď. Měli bysme vypadnout.
Co? Děláš si srandu? Musíme jí pomoct.
-Ty tady bydlíš? -Jules.
Bydlíš v tomhle domě?
Jules. Nebudu tady blbnout, jasný?
Tohle je hodně pošahaný, ale není to náš problém. Musíme jít.
Co je?
Co když se vrátí domů ti, co to udělali?
Tak se vrátí. Na to kašlu.
Nenechám tady tu holčičku přivázanou.
Dobrá. Tak jo.
Máš pravdu.
Tak jo. Zachráníme ji.
Zachráníme ji. Dobrá karma se hodí.
Dostaneme tě odsud. Jo? Vezmeme tě do bezpečí.
Jen... Zůstaň v klidu.
Umíš odemknout zámek?
Tohle? Ne.
To je průmyslový. Ne, já...
Mysli, mysli.
Možná to chvíli potrvá, ale mohli bysme proříznout tu slabou část.
Nemusíme to z ní sundat, jen ji musíme vysvobodit od toho sloupu.
Víš?
Tak se mi líbíš.
Nože na máslo. Nic jinýho. Ty lidi nikdy nejedí steak?
Dobře, dobře.
Jen klid. Nechceme problémy.
Vemte si, co chcete. Máme peníze a šperky.
Vemte si cokoliv a odejděte, prosím.
Vaše peníze nechceme.
Co chcete?
Nechte si ten nůž, jestli ho chcete.
Tohle je váš dům?
Ano. Je.
A je to vaše trvalý bydliště? Nemáte ho v pronájmu?
Ne, nemáme.
Pak chceme vědět, proč máte ve sklepě přivázanou holčičku.
To chceme vědět!
No tak, lásko, řekni jim to.
Jo. Co...? Co to má znamenat?
Bože, bože.
Myslel jsem, že nás chcete vykrást.
To je naše zlatíčko.
Špatně se chovala, zlobila ve škole. Takhle ji trestáme.
Ale to ne... Takhle se dítě netrestá.
Vezmeme ji někam do bezpečí.
A vezmeme si i vaše auto.
Takže nám dejte klíčky, abysme to taky mohli udělat.
Nemůžete k nám přijít bez ohlášení a vyvádět tady.
Pro to miminko máte taky klícku?
No dovolte!
-Řeknu vám... -Dobře, tady, tady.
Všichni jsme trochu podráždění. Je to složitá situace.
Ale nemůžeme si promluvit jako dospělí?
Jistě dojdeme k nějakému kompromisu.
Máte rádi skotskou?
Máte krásné vlasy.
Lidi se modlí za takové vlasy.
Měla byste být vděčná.
Vy si určitě nic nedáte?
Nedám.
Jak je libo.
Tak dobrá.
Takže...
jak jsem říkal,
ocitli jsme se tedy ve skutečně prekérní situaci.
Když mě vyslechnete, myslím, že vyřešíme...
Půjde s námi.
-Drahoušku, neměla byste přerušovat... -Polib si prdel.
-Kotě, nechme... -Ne! Co to vůbec děláme?
Vezme ji a jdeme.
To naprosto můžete. Vy máte zbraň.
Tady rozhodujete vy.
Já jen žádám, abych se mohl vyjádřit.
Pokud, až skončím, nezměníte názor, udělejte si, co chcete.
Můžete mi vyhovět aspoň v tom?
Do toho.
Děkuju vám.
Jsem bývalý prodejce.
Podomní. Byl jsem hodně dobrý.
Víte, proč jsem byl dobrý prodejce?
Moje oči.
Viděl jsem, co jiní přehlíželi. Dokázal jsem číst lidi.
Jakmile otevřeli dveře, všechno jsem nasál.
Co měli na sobě? Jak měli vyzdobenou vstupní halu?
Viselo u dveří vodítko?
Než se nadýchli, aby pozdravili, věděl jsem, jak jim prodám.
Teď se dívám na vás dva a rád bych zkusil prodat vám.
Nejdřív zkusím jít s kůží na trh
a osmělím se hádat, že nejste ze sociálky.
Dokonce půjdu tak daleko a řeknu, že ani jeden z vás není výdělečně činný.
A soudě podle porouchaného auta, které jsem viděl na silnici 301,
a žalostného stavu mých vchodových dveří
bych řekl, že jste na útěku.
Teď když si vzájemně rozumíme, proberme naši situaci.
Vy dva hledáte způsob, jak odsud vypadnout.
A já doufám, že neunesete moji dceru.
Teď...
to auto, o kterém jste se zmínil.
Řekněme, že nám ho ukradnete.
Z nějakého důvodu ten incident nemusíme nějakou dobu hlásit.
Ale pokud s sebou vezmete moji dceru,
byli bychom nuceni volat policii mnohem dřív.
Neříkejte mi, že si nepřejete, abyste do toho sklepa nechodili.
Jak příjemné by bylo najít klíčky u vchodových dveří
a už být na cestě.
Mám pravdu?
Tuhle možnost vám teď dávám.
To se vám snažím prodat.
Jak mi to šlo?
Teď mi došlo, že se neznáme jménem.
Já jsem Mickey a tahle kráska je Jules.
Omlouvám se, že jsem se nezmínil.
Já jsem George a tahle krasavice je moje žena Gloria.
Fajn. Tak jo. George a Gloria.
Těší nás.
A děkujeme.
To nemělo chybu.
Kdybych pilně cvičil,
možná bych jednou taky takhle dokázal číst lidi.
Nemyslíš?
Ale co už, zkusím to hned.
Můžu?
Tak jo, dobrá.
Začnu s oblečením, jak jsi řekl.
Máte oba skvělý hadry.
Vypadají elegantně. Žádnej flek. Vypadají draze a tohle je krásnej dům.
Hezkej dům.
Asi by se dalo říct, že máte nějaký peníze.
Ale i přes všechny ty prachy je tohle sakra co?
Vím, že je to televize, ale stará jako kráva, to je k pláči.
Myslím, že se na televizi moc nedíváte,
což mi přijde trochu divný.
Ale samozřejmě nejste první.
Ale víte, co o vás podle mě vypovídá nejvíc?
Ta holčička přivázaná ve sklepě.
Jo.
Takže
teď něco prodám já tobě, Georgi.
Půjdeme tam
a tu holčičku odemkneme.
A půjde s námi.
A ty neřekneš ani hovno.
Víš, proč neřekneš ani hovno?
Protože seš psychopat s holčičkou zamčenou ve sklepě.
A tak těžko zavoláš poldy, aniž by nezjistili,
že seš psychopat s holčičkou zamčenou ve sklepě.
Teď koukej dovalit klíče, Georgi.
Zlatíčko.
Promiň, že tohle musí tatínek udělat.
Vždycky tě budu milovat.
-No tak. Pojď. -Neboj.
Ano? Jsi volná. Pojď s námi.
Řetězy jsou pryč, vypadneme odsud. Pojď.
Hele.
Poslouchej mě. Tady dole nechceš být, viď?
Je to tady hrozný.
Pojď s námi, společně si to užijeme, namouduši.
Najdeme ti novou fajn rodinu.
Budeš mít třeba nový hračky.
Nový oblečení, dostaneš třeba burger nebo něco.
Máš ráda burgery?
Jedlas vůbec někdy burger?
Jsou výborný.
Ne!
Myslím, že to tak má být, Georgi.
Jaká je pravděpodobnost?
Je to osud.
Zlato, ani si nejsem jistý, jestli...
Může se to stát.
Cítím to, Georgi.
Vím, že stále můžu.
Prosím?
Dobrá. Tak jo.
Pokud ti to vyvolá úsměv na tváři, tak to za pokus stojí.
Georgi.
Nemáš ponětí, jakou jsi mi udělal radost.
Ne!
Co to sakra je? Hej!
Hej!
Jules!
Hej! Já tě slyším. Kde je?
Dobré ráno, ospalče!
Myslela jsem, že se nikdy nevzbudíš.
Kde je do prdele Jules?
Mluv slušně! Tvoje kráska je živá a zdravá.
Ale jestli ji ještě někdy chceš vidět,
budeš muset být hodný kluk.
Cože?
Stačí když se uvolníš.
Zavedu tě na neobyčejné místo.
Na místo jen pro nás dva.
Máš kliku, víš to?
George tě chtěl utratit.
Já jsem byla rozhodně proti.
Dámo, vůbec sakra nevím, co to meleš,
ale jestli nás nepustíte, tak přísahám bohu, že...
Proč jsi to udělala?
My jsme tě sakra chtěli zachránit.
Proč jsme ti nemohli pomoct?
Sakra mi odpověz!
Víš,
takhle bys maminku neměl vidět.
Ale někdy
si maminka nemůže pomoct.
Copak? Nepřijdu ti hezká?
Cože?
-Ne, já ne... -Po všem, co jsem pro tebe udělala?
-Ne. Poslyš... -Vyzdobila jsem ti pokoj.
Zatancovala jsem ti!
Poslouchej. To není...
Jsi zlobivý kluk.
Co to...?
Mohla bych tě hned
o všechno připravit.
Ale já si přeju jen dávat.
Dát ti ta největší potěšení.
Udělat společně něco krásného.
Ale jestli to nechceš, tak...
Tak? Tak co?
Tak co?
Do prdele.
Ty seš jako ten kůň, co?
Jako malá jsem měla podobnou hračku.
Bylo mi tak deset.
Kolik ti je?
Jo, něco kolem deseti.
Já a moje mladší sestra Winnie...
Strašně jsme se o něj praly.
Ani nevím proč. Byl to jen hloupý plastový kůň.
Nic proti.
Jednou v sobotu ráno
jsme si s Winnie hrály v pokojíčku
a jako vždycky jsme se o něj začaly prát.
Chtěla jsem jí ho vzít, ale ulomila se mu jedna růžová noha.
Strašně se naštvala.
Strašně brečela a já jsem jí řekla, že zajdu
za mámou a tátou, aby to spravili.
A tak jsem
běžela do jejich ložnice, otevřela dveře,
ale oni tam nebyli, tak jsem
šla do obýváku, ale tam taky nebyli, prostě...
Nemohla jsem je najít.
Asi toho rána odjeli.
Tak jsem si řekla, že jeli do obchodu,
k doktorovi nebo...
Já nevím. Prostě co dospělí dělají.
My jsme měly normální den.
Připravila jsem nám vločky,
seděly jsme na zemi a celý den se dívaly na kreslené pohádky.
To trvalo tak týden.
Ale pak nám došly vločky.
Samozřejmě nic takového, jako jsem měla na sobě včera,
ale tehdy to bylo v módě.
Myslím, že ti to moc sluší.
Myslíš? Vážně?
Jo. A myslím, že moc lidí tohle nedokáže.
Opatrně, Mickey. Nebo se budu červenat.
A tady jsem s Ethanem.
Co jsem si myslela s těmi vlasy?
Ethan? To je tvůj syn?
Co dnes dělá?
Spí. Ve své postýlce.
Páni! Podívej se na tohle.
Vypadáte moc šťastně.
To jsme byli.
Tohle bylo v období námluv.
George v sobě měl jiskru, od které jsem se nedokázala odtrhnout.
Držel mě a my jsme jen...
tančili.
Šeptal mi:
"Na celém světě jsme skuteční jen my dva.
Všechno ostatní jsou jen výstřižky z lepenky a hračky."
To je úžasný.
Fakt úžasný.
Jednou večer se objevil za oknem, podíval se mi do očí a řekl:
"Mohli bychom spolu utéct. Celý svět by mohl být náš."
Ale jen kdybych chtěla.
Tak jsem souhlasila a začalo naše dobrodružství.
Vlastně na téhle fotce
jsme byli naposledy v tatínkově domě.
Vyrazili jsme napsat vlastní příběh ve hvězdách,
mít vlastní rodinu.
Ale to už je dávno.
A naše sny mít děti se nikdy nesplnily.
Ale pořád je čas.
-Počkej, Glorie? -Ano?
Můžeme si promluvit?
Samozřejmě. Co se ti honí hlavou?
Upřímně?
Ty.
Já?
Jak jsi včera tancovala.
Tvoje tělo. Vůně tvých vlasů. Nemůžu to dostat z hlavy.
Cítím, jak se ve mně něco probudilo.
Včera ses nezdál moc nadšený.
Já vím a omlouvám se.
Někdy se mi to stává. Jsem moc napjatý, když jsem vzrušený.
Byl jsem nervózní.
Ale říkám ti, že teď je to jinak.
Cítím, že bysme to měli dělat spolu.
Mickey, já chci. Vážně. Jen...
Vím, že jsem zlobil,
ale slibuju ti,
že budu hodný, když mi dáš ještě jednu šanci.
Mami?
Propána.
Proboha.
Páni.
Jsi hodný kluk.
Potřebuju... Chci se tě dotýkat.
Cože?
Prosím, mami.
Chci se tě dotýkat.
Dobrá.
Dobře.
Ty zvrhlá krávo!
Georgi!
Georgie!
Prokristapána!
Zadrž.
Kam si myslíš, že jdeš? Vrať se.
Ani na to nemysli.
Jsem výborný střelec, hochu. Minul jsem schválně.
Dobře, dobře.
Tak jo.
Už jdu. Už jdu.
Nemůžete nás prostě nechat jít?
Prosím.
-Parchant. -Podívej, cos udělal. Kdo tě vychoval, kluku?
Takhle rozplakat ženu.
Synu, vystřelil bych ti mozek, kdybych si myslel, že nějaký máš.
Praštil mě do hlavy!
Georgie, kde seš?
Jedno je jisté. Na můj vkus jsi trochu moc čilý.
Mickey.
Mickey!
Ne!
Co...? Co to sakra je?
Přestaň fňukat, ty fňukno.
-Ty debilní... Ty podělanej... -Otři se.
Dělej!
Kotě.
-Mickey! -Uklidni se.
-Nenuť mě tě provrtat další kulkou. -Panebože.
Cos mu udělal?
-Seš slepá? Střelil jsem ho. -Seš podělanej blázen.
Ale no tak, zasloužil si to a ty to víš.
Když nezavřeš zobák, může se ti stát to samé.
Rozumíme si?
Hlídej je, zlatíčko.
Lásko.
Já myslela, že jsem tě ztratila.
Jsi v pořádku?
Jo. Ne, ne.
Strašně to bolí.
On mě sakra postřelil.
Ti dva jsou totální magoři. Fakt magoři, to nemáš tušení.
Musíme odsud vypadnout. Musíme sakra vypadnout.
Dokážeš odemknout pouta?
Čím?
Nevím.
To jsem rád, že tu seš.
-Neměl jsem čas tě poslat do prdele! -Nech ji.
-Nevěděla, co dělá. -Jak to víš? Promluvila?
Ne, ale vím to.
Prostě vím.
Říkal jsem ti stokrát, že ten podnikatelský záměr nemá chybu, jasný?
Náklady na zboží jsou nulový.
Denně se probudíme, vstaneme a jdeme na pláž.
Posbíráme zboží na den a prodáme ho.
Myslím hezký lesklý mušle v různých barvách, možná pár placatých kamenů.
Je to čistý zisk, Jules.
Já to chápu, lásko.
Ale co až se moc rozrosteme? Pak budeme muset někoho najmout.
Už to nebude čistý zisk,
protože budeme platit novému hledači mušlí. Můžeme vykrvácet.
Ale když tomu hledači mušlí dáme kus firmy?
Malý kus. Jako vlastní jmění, víš?
Každá velká firma začíná s vlastním jměním.
Jak ji nazveme?
To je moc dobrá otázka.
Možná bysme...? Ne.
Myslím, že to je na tobě.
Jsi kreativnější. Já jsem spíš na čísla.
Jules, pro lásku boží.
Říkám ti, že si poškodíš sklovinu.
Ty vole.
No jasně.
Ta ozdoba jazyka.
Ten piercing.
-Co s ním? -Odemknu s ním pouta.
Lásko, mám to v jazyku.
To já vím.
Ale když to z jazyka vytáhneme, použiju to, abysme odsud vypadli.
Jak to vytáhneme?
Nevím. Co kdybys udělala to, jak to nesnáším?
Dáš si to před zuby a pak silně zatáhneš.
Možná to vyskočí.
Vyskočí? Myslíš, že to vyskočí? Je to piercing a drží tam hodně dobře.
Vím, že je to piercing. Vím, že drží. Ale můžeš to zkusit?
Kotě? Kvůli mně?
-Fajn. Zkusím to. -Dobře, bezva.
Dokážeš to, kotě, vím to.
Dělej. Vytáhni ten piercing.
-Vytáhni to. Vím, že to... -Ne. Ne, lásko.
-Mám na to slabý jazyk. -O čem to mluvíš?
Máš silný jazyk. Je to bezva silný jazyk.
Lásko, říkám ti, že to nejde.
Tak jo. Dobře.
Co když...? Co když se otočíš ke mně?
Natoč se.
-Čelem ke mně, víš? -Já se snažím.
Jo, to je ono. Vystrč jazyk.
Vystrč jazyk.
Já to chytnu a vytáhnu.
Ne. To mě sakra zabije.
Vím, že to bude bolet.
Kéž bych měl ten piercing já, ale nemám. Máš ho ty. Jsme v téhle situaci.
Jules?
Mám to u tebe.
Bože. Jo, máš to u mě. Máš.
Dobře? Dělej. No tak.
Vystrč ho. Vystrč jazyk.
Kdopak má hlad?
Tak jo.
Otevři pusu.
No tak.
Otevři dveře do hangáru.
Dobře. A co ty?
Dělej.
Otevři pusu. Dám ti brokolici.
Otevři pusu, dělej.
Jak chcete.
Jednou budete chtít jíst.
A je mi jedno, jestli budete jíst jídlo od Glorie,
nebo prsty jeden druhého.
Do prdele!
Jsi v pořádku, kotě?
-To bylo o fous. -Jo.
Jo. Spolkla jsem spoustu krve, chutná jako kov.
To nic. Neboj.
-Teď už to zvládnu. -Dobře.
Musím to jen...
Zatraceně.
Co je?
Nejde mi... Nemůžu se k nim dostat.
Neříkej mi, že teď mám zbytečně díru do jazyka.
Ne, ne. To vůbec ne.
Ne. Ukaž, zkusím se dostat k tvým.
Dobře.
Výborně. Takhle vydrž.
Mám to. Jsem tam. Dobrý.
Fajn.
Tak, ty šmejde.
No tak, ty malej sráči.
Podělanej zmetku,
ty malej sráči.
-Dokázal jsem to. -Lásko.
-Moc tě miluju. -Dobře. Jo, jo.
-Nemáme čas nazbyt. -Dobře.
Teď moje. Odemkni je.
Počkej. Co mám udělat?
Strč to tam
a pak s tím otáčej...
Až to zabere.
Uvolni se a ucítíš to.
-Jo. Jo. -Počkej.
-Jo. -Něco cítím.
To je ono. Musíš to cítit. Do toho.
Ono...
-Zlomilo se to. -To si děláš prdel.
Kde se to zlomilo? Kde?
Zlomilo se to uvnitř a zůstalo to tam.
Lásko.
Moc mě to mrzí.
Celý jsem to podělala.
-Ne. -Podělala jsem to, lásko.
Ne, to nic. To nic. No tak.
Pojď sem. Pojď sem. Pojď.
Poslouchej mě. Poslyš.
-Lásko, promiň. -Ne, to nic. Snažila ses.
Hele, nohu mám hotovou. Stejně sotva chodím.
To je jedno. Zvládlas to, jo? Zvládla.
Nevím, co... Ale nevím, co mám dělat. Co mám...?
Myslím, že...
Co je?
Ty bláho.
Shoz na prádlo.
Ty vole!
Dokážeš tam vylézt?
Budu muset.
Miluju tě.
Já vím.
Říkala jsem, že z toho nic dobrého nevzejde, Georgi.
Podívej se, do čeho nás dostala.
Postarám se o to. Napravím to.
Pojď sem, drahoušku.
-Pojď sem. No tak. -Ne...
Ona utekla?
Jsi tak rozzlobenej.
Proč?
Protože jsi neplodnej?
Já ti sakra vyrvu srdce.
Chápu, že mi nechceš říct, kde je.
Na tvém místě bych se asi choval stejně.
Ale přísahám, že tě uvidím umírat. Já ti ublížím, hochu.
Je pryč, kámo. Jasný? Vzdej to.
Zlatíčko, co s ním provedeme?
Co je to?
Dobře. Když to říkáš.
Beruško? Jsi nahoře?
Chci s tebou jen mluvit.
Ethane, broučku.
Myslíš, že mám jen plané řeči, co?
To se mi líbí.
Tvrďáky mám rád.
Na světě není hezčí zvuk, než když se muž snaží nekřičet.
Jsou plní hněvu
a dýchají nosem.
Ale vždycky se zlomí, viď, zlatíčko?
No jo, jsi moc mladá, abys sis to pamatovala.
Tohle si pamatovat budeš.
Nepůjde na policii.
Co? Cos říkal?
Aspoň zatím ne.
-Co to sakra meleš? -Řekl jsem jí, ať počká.
Jo. Máme místo, kde se sejdeme.
Když tam nebudu zhruba za hodinu,
tak se vyrojí poldové.
Seš v pytli, kámo.
Ale když tam přijdu,
budeme pokračovat v naší cestě.
Jako by se nic nestalo.
Říkám ti na rovinu,
že do toho nechci tahat poldy o nic víc než ty.
A co moje zlatíčko?
Kdo?
Ona? Ta je mi ukradená. Kvůli ní tady jsem.
Ale ne. Nedívej se tak na mě.
Kouslas mě. Seš v tom sama, holka.
Je tvoje, kámo.
Maminka jen hledá kamarádku.
Víš, kde je?
Cože?
Drahoušku?
Drahoušku, pojď sem dolů.
Pojď se rozloučit s naším kamarádem.
Tak brzy?
Dobře.
Nějaká poslední slova pro toho všiváka?
Můj milý hochu, kéž by ses zachoval jinak.
Uvidíme se v pekle.
Zadržte!
Přestaňte, nezabíjejte ho!
-Polož ho! -Já ho rozmlátím!
To bylo těsné.
Polož moje děťátko!
Hned ho pusťte.
Dobře, slečinko.
Uklidni se.
Poslyš, nikomu se nic nestane.
Všichni si hezky...
Koukej jít sem dolů!
-Jsi v pořádku. -Koukej naklusat dolů,
-nebo mu vystřelím mozek! -Dobře.
Dobře. Už jdu.
Jen otevři očička.
Zůstaň vzhůru, nic ti není.
Budeš v pořádku.
Budeš v pořádku!
Podívejte, co jste provedli.
Co jsem udělal, že jsem si vysloužil vás dva?
Vaření je pro Glorii zenové umění.
Uklidňuje jí nervy.
Za ta léta s ní jsem zjistil,
že je v tom úměra.
Čím víc je rozrušená, tím větší jídlo ji z toho dostane.
Před nedávnem jsem vylil kávu na nový přehoz na postel.
Upekla bábovku velikosti pneumatiky od náklaďáku.
Není třeba říkat, že vy dva jste svolali banket.
Rolky jsou výtečné, drahá.
Skutečně.
Proč?
Proč co?
Ta holčička? Proč ji tam držíte?
Hele, není to tak, jak si myslíš.
Moje Gloria vždycky chtěla dítě.
Bůh to s námi bohužel neměl v plánu,
tak jsem vzal věci do vlastních rukou.
A unesl ji?
Jak člověk stárne,
věci se komplikují.
Všichni děláme, co musíme a jak umíme.
A já jen chci, aby byla moje žena šťastná.
A chvíli byla.
A pak po nějaké době
jí ta dívenka jen připomínala, co nemůže mít.
Tak mě požádala, abych se postaral, ať zmizí.
To jsem prostě nemohl udělat.
Ten sklep je náš kompromis.
Její pobyt tam ze mě nedělá někoho zlého,
ale milosrdného.
Zlo jste neviděli.
Podává se večeře.
Perfektní načasování.
Pastýřský koláč!
To je Gloriina specialita.
Máte se na co těšit.
Požehnej, Pane, tyto dary,
které máme z tvé štědrosti.
Skrze Krista, našeho Pána. Amen.
Amen.
Takže vy nás zabijete? Nebo...? Jak to bude?
Georgi, tys jim to neřekl?
-Chtěl jsem, aby byli v rozpacích. -Řekněte nám to.
-Nezabijeme vás. -Cože?
Říkám, že vás nezabijeme. Jsi snad hluchý?
I přes vaše otřesné chování
jsme se rozhodli, že ta logistika nám nedává smysl.
Dříve nebo později vás dva někdo přijde hledat.
Můžu ukrýt tělo jako velikonoční zajíček ukrývá vajíčko.
Ale vy jste to tu všude zapotili, poplivali a pomočili.
Georgi.
Promiň, drahoušku.
Každopádně bych jistě vynechal místo.
Máme větší šanci, když práskneme do koní.
Dáme tomu 48 hodin,
dáme hlášku policii,
oni přijedou a seberou vás.
Myslím, že si chvíli odsedíte za to, co jste provedli.
Ale aspoň budete stále dýchat.
Takže gratuluju, právě jste vyhráli zatracenou loterii.
No,
s jídlem nespěchejte.
Na těch židlích vás stejně čeká dalších pár dnů.
Tak nakonec máte chuť k jídlu.
Je to vážně dobré.
-Počkat, co bude s ní? -Brázdění silnic není nic pro malou holčičku.
Zřejmě ji umístí na nějaké hezké místo. Znáte ty dětské domovy?
Jsou jako pětihvězdičková letoviska.
Rozčiluje tě to?
Cokoliv je lepší než tam dole.
Máš dobré srdce, Jules.
Jmenuješ se Julia?
Moje matka byla Julia.
Taky měla dobré srdce.
Připomínáš mi ji.
Díky.
Zemřela, když jsem byla malá. Rakovina.
Tehdy s tím nedokázali moc dělat.
Byl to pomalý ubíjející proces,
ale byla jsem s ní celou dobu.
Den před smrtí mi řekla, ať jdu do skříně.
Říkala, že tam na mě čeká překvapení.
Byl to balíček ovázaný provázkem
a s kartičkou s nápisem "Gloria".
Část mého já to nechtěla otevřít,
protože jsem věděla, že je to poslední dárek od matky.
Ale ona na tom trvala.
Utřela jsem si slzy, roztrhla papír a bylo to tam.
Panenka.
Řekla, že je to kouzelná panenka,
že bez ohledu na to, jak budu smutná...
A v průběhu několika příštích let jsem byla hodně smutná.
Že bez ohledu na to, jak budu smutná,
vždycky ho budu mít u sebe.
Mého... Ethana.
A měla pravdu.
Byl kouzelný.
A vy jste mi ho vzali.
Proč?
Co...? Co je to?
To je předávkování léky, Mickey.
Jo, já vím. Lhal jsem, že vás nechám žít, ale...
V té vaší tašce jste měli učiněnou lékárnu
a teď jste snědli tolik prášků, že by to skolilo býka.
Jakmile odpadnete, šlehneme vám něco tvrdého,
abychom to pojistili.
A hotovo, problém vyřešený.
Dva feťáci se vloupali do domu,
udělali si flám
a zemřeli ne moc tragickou smrtí.
Vyliž si.
Není to dokonalé, já vím.
Ale nikdo se tím moc nezabývá, když individua jako vy
jsou ti mrtví, mám pravdu?
Mám pravdu, mám pravdu nebo mám pravdu?
Bože můj.
Vy asi musíte být včerejší, když jste věřili, že vás předáme policii.
Abyste zpívali jako kanárci? Ne, ne.
Obávám se, že vás nikdo nepřijde zachránit.
Zdravíčko, strážníku, co si přejete?
Dobrý den. Nerad ruším u večeře. Voní to dobře.
Jo, to určitě. Těším se, až se k tomu vrátím.
Ano. Nezdržím vás dlouho.
Před pár dny přepadli dole benzínku.
To je ale smůla.
-Ale můžu se zeptat, proč jste tady? -Jistě.
Na silnici 301 bylo asi kilometr odsud nalezeno opuštěné auto.
Neříkejte. To je znepokojující.
Odpovídá popisu auta pachatelů.
Nevšiml jste si něčeho zvláštního?
Někoho podezřelého, něčeho takového?
Ne, pane. Nevšiml.
Ale budu dávat pozor.
Tak dobře.
Hezký večer. A dobrou chuť.
Děkuju. A úspěšný lov.
-Jste v pořádku? -Jo, jsem.
Jen ty dveře se trochu špatně zavírají.
Už měsíce se to chystám opravit.
Co se stalo?
Znáte to. Je to...
S manželkou jsme vystěhovávali nábytek a museli jsme zachytit o zárubeň.
Mohl bych jít dovnitř a rozhlédnout se?
Vážím si toho, strážníku,
ale ujišťuju vás,
že uvnitř jsme v bezpečí.
To jistě jste, ale můžu se o vás postarat, jak se patří.
Když platíte daně.
Víte co? Jak se to chovám? Pojďte dál. Představím vás manželce.
Glorie, máme hosta.
V jídelně.
-Kdopak to je? -Strážník Wells, paní.
Nerad ruším. Jen kontrolujeme domy v okolí.
Hledáme dva zločince na útěku.
Božínku.
Drahoušku, možná bychom měli přespat v hotelu.
To jistě nebude nutné. Každopádně jste v pořádku.
My jen nechceme nic podcenit.
Spousta jídla jen pro vás dva.
Víte, co se říká.
Pár věcí se nepovedlo, tak jsme si řekli: "Ale co.
Uděláme si hostinu!"
Máte pravdu.
-Smím? -Samozřejmě.
Kde jsou?
-V tělocvičně. -Co je tady?
Kde?
-Za těmi zamčenými dveřmi. -Tělocvična.
To je jen sklep.
O něčem bych tu měl vědět?
Jen starý kotel a pár krabic.
Jen to omrknu.
Jo, tady Wells.
Na Willow Drive zastavili dva podezřelé odpovídající popisu.
-Jeďte jim tam pomoct. -Rozumím.
Budu muset běžet.
-Zlomte vaz. -To naprosto chápeme.
Snad ty násilníky najdete, ať jsou kdekoliv.
No tak.
Tak. Honem. Sem.
Ne, lásko, ne.
Tak se to nedělá.
Kdybyste si všimli něčeho podezřelého, čehokoliv, neváhejte zavolat.
-Jistě. -Hezký večer, strážníku.
No tak, potřebuješ vzpruhu, jo?
Dělej, lásko.
Zvládneš to. No tak.
Potřebuješ vzpruhu, no tak.
-Bože! Ne, ne. -Ne, ne!
Poslyš. Mám plán.
-To bylo o fous. Dalas jim to? -To víš, že ne. Sotva jsem se stačila vrátit.
Nechala...
jsem je tady.
Byli úplně... mrtví.
Já...
Glorie,
mělas zůstat a hlídat je.
Pojď. Musíme je najít!
Glorie!
-Honem! -Už jdu.
Na hranici pozemku je to dva a půl kilometru a pak je dálnice!
Šnečím tempem je to nejmíň 15 minut. Pojď, rychle!
Ty vole.
Nechápu, že to vyšlo. Vypadneme odsud.
Tu tašku, tu tašku. Vem klíče. Já vezmu tašku.
-Kde jste? -Georgi?
Vy feťácké zbabělé existence. Se mnou si nikdo nebude zahrávat.
Jak jsi je mohla nechat utéct?
Tak dost!
Dobrý.
Rychle.
Tak jo.
Pojď, pojď.
Co to...? Co to děláš?
Zlobíš se kvůli tomu, co jsem řekl?
Já jsem lhal. To byla taktika, víš? Mrknul jsem.
Mrknul. Víš, co znamená mrknutí? Že je to předstírání.
Jak se opovažuješ na mě křičet!
No tak, Glorie. Ne...
-Já to tak nemyslím. -Ne!
Musíš na mě být hodný, Georgi.
Musíš mě hýčkat, jak jsi slíbil.
Nikdy jsi na mě takhle nekřičel.
Nevím, cos řekl, ale asi se musíš omluvit.
Já jsem mrknul!
Běž!
Fajn!
Dobře. Omlouvám se za to, co jsem řekl.
I když jsem mrknul.
Jistěže mi na tobě záleží.
Půjdeš s námi, jo? Proto jsme tady.
Glorie, je mi to neskonale líto.
Nikde na světě neexistuje, co máme spolu.
Všechno je to jen lepenka a ty to víš.
Myslíš to vážně?
Opravdu to tak myslíš?
Přísahám na Ježíše Krista,
boha, ďábla,
anděly na nebi a v pekle.
Jo! Jdeme. Honem.
Řekni mi, co chceš dělat.
Já...
Chci na ně zapomenout.
Na tohle všechno.
Chci to hodit za hlavu a začít nový život.
Kdo říká, že to nemůžeme udělat znovu? My dva.
Společně.
Dělat si, co chceme, v tomto bláznivém světě.
Jen my dva.
Pokud tohle chceš,
tak to dostaneš.
Rychle.
Honem, dělej!
Kde je...? Kde je ta věcička? Na otevření vrat.
-Nevím. -Kde to je?
A zkontroluj šatnu, když tam budeš.
Drahoušku, nevidělas moje klíče?
Vem si moje, jsou v míse.
Zlatíčko.
Moc mě to mrzí, ale tatínek musí odjet.
Já vím, já vím.
Ale takhle to musí...
Sakra. Kde to je?
Tady.
No tak, dělej.
Dělej, dělej!
Hochu?
Myslím, že máš něco, co mi patří.
Vylezte.
Připravte se na výprask.
Strašně tě miluju, Jules.
Mickey, ne.
Vystupte z toho zasranýho auta!
Jsi to nejlepší, co mě kdy potkalo.
Teď se sehněte.
Sehněte se!
Sakra.
Do prdele.
Ne.
-Ne. Prosím. Nemůžeš mě opustit. -Poslyš.
-Hele. To bude dobrý. -Lásko, prosím.
-Ne. Ne. -Bude to dobrý, kotě.
Budeš v pohodě.
Všechno bude v pohodě.
Ne.
Ne, ne.
Ne.
Lásko, ne.
Moc tě miluju.
Budeš mi strašně chybět.
Mysleli jste, že mě zabijete?
Já nikdy nezemřu.
Já jsem to poslední, co kdy uvidíš.
Je čas se vydat nahoru.
Zlatíčko.
Kdes vzala tu zbraň?
No tak, dej ji tatínkovi.
Co ti o mně napovídali?
Nalhali ti, že jsem špatný člověk?
Nejsem špatný člověk. Jsem dobrý člověk. Pojď sem.
Pojď k tatínkovi.
Víš, co mi dělá dobře? Co dělá dobře tobě. Zmrzlina.
Mátová s čoko...
Chci jít s tebou.
Dobře.
My to zvládneme.
Hned se vrátím.
Miluju tě.
Jedeme, Georgi!
Georgi?
Jsi v pořádku?
Už musíme jet!
Budeme brázdit silnice, Georgi.
Asi tu můžeme ještě chvíli počkat.
Georgi.
Drahoušku.
Jdeme.
Čeká nás velké dobrodružství, Georgi.
Nemůžu se dočkat.
Kam máte namířeno, děvčata?
Na Floridu.
Nastupte.
NEJJIŽNĚJŠÍ BOD KONTINENTÁLNÍ USA
MICKEYHO PRODEJNA MUŠLÍ
Překlad titulků: A. M. Kroulik Frimlova